Із самого дитинства дівчата вирізнялися від своїх однолітків «неАгельськими» витівками.
– У дитинстві на ранках я завжди була Лисичкою, бо я руденька. В одній із постановок за сценарієм я мала, шукаючи подарунки, присісти на край скрині. Але я не розрахувала і впала в скриню, – сміється Слава. – Коли я вибралася з неї, то голосно заявила, що всі цукерки лежать у скрині. За таку поведінку пригрозили залишити мене без подарунка!
А от Віка в дитинстві була доволі скромною та спокійною. Але лише на вигляд.
– Для всіх я була соромливою дитиною, певно тому серйозних ролей мені не давали. Одного разу я забула віршик просто на сцені, і, щоб викрутитися з ситуації, сама придумала слова. У результаті всі дорослі були шоковані, бо ніхто не зміг зрозуміти змісту.